PRÁVO: Institut vlastnictví
Ministr Dienstbier šlape ve věci Kliniky po základech právního státu
Každý, kdo užívá cizí nemovitost proti vůli jejího vlastníka, má odejít sám nebo být vystěhován třeba za užití násilí, pokud neodejde dobrovolně. Obyvatele Kliniky nechť si Dienstbier nastěhuje domů.
„Každý má právo vlastnit majetek. Vlastnické právo všech vlastníků má stejný zákonný obsah a ochranu.“ Tolik Listina základních práv a svobod. Jistě, obsahuje také text: „Vlastnictví zavazuje. Nesmí být zneužito na újmu práv druhých anebo v rozporu se zákonem chráněnými obecnými zájmy. Jeho výkon nesmí poškozovat lidské zdraví, přírodu a životní prostředí nad míru stanovenou zákonem.“ Tohle však není případ obyvatel Kliniky.
Děsí mě, kolik mediálního času dostává několik desítek lidí, kteří v přímém přenosu porušují vlastnická práva k nemovitému majetku jiného a jsou za to div ne oslavováni. V České republice je mnoho lidí, kteří mají problém, aby každý měsíc po zaplacení nájmu vyšli z výplaty do výplaty. Vědí ale, že platit nájem je základ pro to, aby měli i zítra kde složit hlavu se svou rodinou a aby měly jejich děti i zítra kde psát úkoly do školy. Nikdo se jich neptá, jestli byl uplynulý měsíc náročný na začátek školního roku, nebo na platbu za sportovní kroužek nebo dětský tábor. V České republice jsou statisíce živnostníků a podnikatelů, kteří vědí, že platit nájem za provozovnu musí, protože příští měsíc už by taky nemuseli mít kde nabízet své služby a prodávat zboží. Nikdo se jich neptá, jestli byl uplynulý měsíc slabý na tržby. A pak přijde zástupce Kliniky před televizní štáb a s vědomím, že k objektu nemá žádný právní vztah, který by ho opravňoval k užívání, pronese: „Na policii nebudeme útočit.“ Tak to jsem si oddechl. Představa, jak leží těžkooděnci na chodníku a nad nimi se tyčí transparent s nápisem „No pasaran!“ mě opravdu pobavila.
Přemýšlím, jak zatraceně široce jsou ministrem Dienstbierem vnímána a kam až vedou ta lidská práva, která v naší vládě zastupuje, a která stojí v jeho očích nad institutem vlastnictví. Na sociální síti dokonce označil snahy o vyklizení Kliniky za nacistické. Vzpomínáte na film Černí baroni? Dovolím si volnou parafrázi. „Soudruzi! Teď jsou z vás vlastníci! A od vlastníka se čeká, že bude dobře plnit svoje povinnosti. Kdyby neplnil dobře svoje povinnosti, tak s ním zatočím, protože v naší demokracii je nejdůležitější kázeň, a tato musí být uvědomělá! Dali jsme vám důvěru a vaší povinností bude dokázat jí poctivou prací, že si jí co? Zasloužíte! Vaše vlastnictví má ale svoje meze, takže budete sloužit, ať už se v Ústavě píše cokoli, protože tolik důvěry vám ve vlastnických právech zase náš pokrokový socialismus dát nemůže.“
Pokud chce ministr Dienstbier páchat dobro, tak ať si nastěhuje obyvatele Kliniky domů a za svoje. Objekt Kliniky nechť je vyklizen a pokud pro něj nemá stát využití, ať je prodán ve veřejné dražbě nebo pronajat v aukci. Současní nelegální obyvatelé se mohou jistě složit konečně ze svého, nikoli na náklady daňových poplatníků, a objekt si vydražit nebo pronajmout za tržní nájemné v soutěži s jinými. A Dienstbier? Doufám, že tohle jeho současné politické vládní angažmá je tím posledním, co v životě zažívá. Politici jako on se podílejí realizací svých zvrácených představ o životě lidí ve společnosti na morálním úpadku hodnot. Za své vzaly tentokrát, pošlapáním institutu vlastnického práva a jeho výkonu, dokonce samotné základy právního státu a Listina základních práv a svobod. Kromě práv je totiž se svobodou spojena i odpovědnost. Ovšem odpovědnost vlastní, nikoli odpovědnost na hřbetu ostatních za svobody moje, jak se Dienstbier a nelegální uživatelé Kliniky scestně domnívají.
Převzato z blogu se souhlasem autora